Mannen jobber for innenriksdepartementet og han er savnet.
Skal du gjøre jobben din eller bare tygge i deg den jævla maten?
Er du sikker på at han ikke bare egger deg opp?
Kanskje dere to hadde en liten
krangel etter sengekosen eller noe?
La meg hjelpe deg med denne, Freddy.
Gjerne.
-Virker som din type jente. -Ja.
-Du er faen så sjarmerende, er du ikke? -Politiets beste, er du?
Ok, vi kranglet. Greit?
Jeg oppførte meg som en drittsekk, men det ligner ham ikke å forsvinne slik.
-Ok, hør... -Han har ikke vært på jobb.
Han svarer ikke på telefonen.
Det kan være mange grunner til det. Hvor foreslår du at jeg begynner?
La meg sjekke opp i dette.
Hvis du hører noe i mellomtiden, så ring meg.
Ta det derfra.
Se om vi kan finne ut av det.
-Har den jævelen av en purk vært her? -Hva skal du gjøre når han kommer?
Mr. B!
Du burde ha sagt i fra om at du skulle komme på besøk.
Det ville ikke blitt mye til overraskelse.
Jeg ser du drikker Chateauneuf-du-Pape.
Jeg har flere flasker av denne årgangen her, bare for deg.
Stamgjestene kjøper bare det billige bulgarske drittet.
Jeg setter pris på gesten.
Selv om jeg antar at mennene dine ikke er store vindrikkere. Er de?
Denne gjengen? Aldri.
De er bare dumme ølgutter.
Så hva er planen din, Dickie?
Hva er planen når denne jævelen av en purk dukker opp?
Det jeg har lyst til å gjøre er å kaste ham i kanalen,
og la ham få de svarene han ønsker fra sneglene på bunnen.
Jeg tenkte det ville være ditt instinkt.
Men...
Jeg husker det du sa til meg her forleden, mr. B.
Om de blåsende hvalene.
Det er han som svømmer lavt og stille. Det er ham som styrer havet.
Lavt og stille, mr. B.
Jeg praktiserer det du taler.
Du var en snill gutt, Dickie.
Jeg vet at dere gutter forstår.
Kom igjen, skynd dere!
Disse er klare til å bli kastet.
Ordren er at de skal innom laboratoriet for undersøkelse først.
Din tur.
Dra avgårde med mennene dine. Treff den neste gruppen.
Kjør avgårde!
-Du har nådd telefonsvareren til: -Jonas Flack.
Legg igjen beskjed etter tonen.
Hei.
Jeg vet ikke hvorfor jeg ringer.
Savner vel lyden av stemmen din.
Jonas.
Vi må snakke om kjæresten din.
Mathis, jeg vet hvor Jonas er.
Jeg vet hvilken du mener.
Ok, jeg møter deg der.
Jeg vet hvor Jonas er. I karantenesonen.
En fyren jeg kjenner, han tok Jonas med dit. Sier du kjenner ham.
-Willy G? Ok. -Ja.
Så Willy slipper kjæresten din inn i karantenesonen, hvor ingen får være.
-Hvorfor dro han dit? -Det er min skyld.
Jeg tror jeg kom under huden på ham om hva som egentlig skjedde der.
Så du tror ikke på det offisielle utsagnet?
Gjør du?
Har du hørt om Emeril Benedict? Han er en gangster.
Uviktig fyr som heter Dickie Prince.
Har en gjeng på Silver Street.
Dickie påtar seg et oppdrag eller to for mr. Benedict.
Som å plassere bomber i sjaskete klubber på nyttårsaften.
Du kommer nok på de vanlige grunnene.
Noen betalte ikke når eller hva de skulle.
Noen hadde noe å ta igjen for, eller kanskje en frilansjobb
-for å få forsikringspengene. -Hva har dette med Jonas å gjøre?
Fordi noe oppriktig for jævlig foregår her.
Og datteren min døde på grunn av det.
Hvis kjæresten din sniker seg inn i karantenesonen, så vet han noe.
Myndighetene som dumper våpen og Benedicts type går ikke hånd i hånd.
Vil du finne ut hvorfor datteren din ble drept?
Bli med meg.
Karantenesonen.
Alt leder tilbake dit, Mathis.
Der finner vi svarene vi leter etter.
La oss finne ut av det sammen.
-Du må dra. -Hva?
Bare lytt til meg. Gjør som jeg sier for ei gangs skyld.
Ta denne. Gå.
Stikk.
-Spiste ikke du for en time siden? -Reis deg.
-Unnskyld? -Jeg sa: Reis deg, Mathis.
Du er under arrest for mordet på Dickie Prince.
-Hvordan døde han, Freddy? -Kniv.
Hadde dine fingeravtrykk.
Ok.
Tror du at jeg gir faen?
Ja, det tror jeg at du gjør.
Ok.
Herregud.
Jeg drepte nesten noen i går.
Jeg ble nesten som menneskene på bildene mine.
Jeg må vise dere hva jeg har sett.
Hva jeg vet foregår.
Alt ligger her på nettsiden min, i bildene mine.
www.NoeSkjerMedOss.com
Se nøye etter.
Da får du øye på det.
Jeg skal finne Jonas.
Jeg skal finne svar.
ER DU KLAR TIL Å PUBLISERE? JA NEI
LASTER OPP
Bare sørg for at det ikke leder tilbake til oss.
Benedict, vår mann, sa han hadde et problem med en politimann.
Etterforsker nyttårsaftenbombingen på egenhånd.
Han sa han måtte bli kvitt ham. Felle ham for mord.
Hva gjorde han?
Han forsikrer meg om at dette vil fikse problemet.
Han har alltid vært pålitelig før.
Nå utgjør han en risiko.
Jeg skal ta meg av det.
Ja, alt til sin tid.
Først må du ringe Angela for meg.
Du fortalte meg at du kunne håndtere ham.
-Vi må få ham ut derfra. -Det er allerede noen på vei.
Vi blir nødt til å fikse dette, Angela. På den ene eller andre måten.
Jeg må gjøre alt selv.
Dette er en veldig dårlig idé. Du vet det, sant?
-Veldig ille. -Det er ikke ditt problem, er det?
Dessuten,
så snakker du deg ut av en veldig god utbetaling.
Ja. Du har et poeng.
Hallo?
Er du sikker på at jeg ikke kan overtale deg?
Jeg har allerede kjæresten din på samvittigheten...
Jeg har vært på mer skremmende steder enn forlatte gater
med en gjeng folk i beskyttende drakter.
Det finnes verre ting å være redd for.
Du har sett dem, har du ikke?
-De tingene. -Ja, jeg har sett dem.
Den andre gruppa kommer.
Hallo? Er det noen her?
Jeg heter Jonas Flack.
Jeg jobber i innenriksdepartementet.
Jeg kan høre dere der bak.
Jeg vil bare snakke.
Hvor kommer de fra?
Hva er de?
Leste du noensinne Peter Pan?
Husker du skyggen hans?
Nei! Ikke skyt!
Det er ikke trygt her.
Hvem er du?
Du trenger ikke den.
Det er ikke noe galt med lufta.
Kom. De kommer snart.
-Du er ikke syk. -Ser jeg syk ut?
Hva gjør du her? Det skal ikke være noen igjen.
Vi gjemte oss. Trodde vi ville være trygge.
Men så kom de etter oss.
Finnes det andre? Som deg? Som ikke dro?
Jonas.
Jeg var så redd. Jeg er så...
Jeg er så lei for det.
Jeg lette overalt. Jeg var så redd.
-Alle de tingene jeg sa, jeg beklager. -Nei, du hadde rett.
Om alt sammen, du hadde... Du hadde rett.
Jeg har sett dem.
-Gud. Hva har skjedd? -Myndighetene.
-De skjøt ham. -Hva?
Det er bare løgn.
Nyttårsaften. Hele karantenesonen.
Alt er bare svindel og bedrageri.
Presenningen over bygningene er bare for å skjule det de jobber med.
Jeg burde ha lyttet til deg.
De skjuler noe, Jen. Noe som har med de tingene å gjøre.
Det finnes ingen smittefare. Ikke på den måten som de har sagt.
Og nå kommer de etter alle som nekter å dra.
-Blir kvitt dem, så ingen... -Faen.
-Vi må få ham til sykehus. -Og hvordan skal du klare det?
-Vi skal krysse grensa. -Vi kan ikke.
-Vi skal gå ut og la dem se. -Galskap. Det kommer ikke til å funke.
Før eller siden kommer de, og da er det for sent.
Dere er det eneste beviset på hva som har foregått her.
Vi må krysse grensen for å vise alle hva som skjer.
De har funnet oss.
Faen. Løp!
Kontakt!
Målet truffet!
Denne veien.
Fortsett forsiktig. Bevegelse oppdaget nord for dere.
Leter i området.
Ingen aktivitet i denne sektoren.
Svar, kommando.
Området er tomt.
Gå til posisjon to og repeter prosedyren.
Det er rett rundt hjørnet.
Mål sett, avvent ordre.
Løp!
Fare for smitte.
-Hold de folkene unna. -Ha kameraet klart.
Fare for smitte.
Senk våpnene!
Jeg sa, senk våpnene!
Som dere vet,
har vi opplevd et veldig alvorlig og uventet brudd
på et av våre hovedsjekkpunkt ved karantenesonen.
Disse menneskene bodde ikke i området.
De har aldri eid et hus der. De jobbet ikke der.
De var tyver som snek seg inn i karantenesonen
for å utnytte byens sårbarhet.
De blir behandlet på et svært sikret sykehus
ettersom prøver har påvist at de er smittet.
Hva mer er, på eget initiativ,
og uten statsrådens viten,
har min kollega og gode venn, Jonas Flack,
trådd over hans sikkerhetstillatelse og gått inn i karantenesonen
for å sjekke opp i rapporter om vandalisme og plyndring.
Han ble angrepet og skadet,
og er også smittet.
Hallo, Jennifer.
Hvem er du?
Hollins Keller. Jeg jobber i forsvarsdepartementet.
-Hva er dette stedet? -Det er trygt.
Jeg beklager dette.
Det er for ditt eget beste.
Hvor er Jonas? Hvor har du tatt ham?
Jonas er i orden.
Skadene hans var ikke alvorlige. Han kommer seg.
Fysisk sett, i det minste.
Vi måtte flytte ham til et av våre psykiatriske sykehus.
Hva? Hvorfor?
Hvor er de andre?
-Den lille jenta? -Hun het Charlotte.
Jeg er lei for det.
De ble utsatt for smitte.
Vi kunne ikke redde dem.
Det finnes ingen smitte. Du lyver.
Jeg vil se Jonas.
-Hvor er Jonas? -Du må roe deg ned.
-Jonas! Jeg vil se Jonas. -Jennifer.
Du må roe deg ned, Jennifer.
-Ikke fortell meg... -Ro deg ned, Jennifer.
Ro deg ned og hør på meg.
Vi må vite mer om de tingene du har sett.
De tingene du skriver om. Bloggen din.
Vi vet du har truffet på dem.
Vi må vite hvordan du overlevde.
Jeg aner ikke hva du snakker om.
Du må ta disse av meg.
-Du har ingen rett til å holde meg her. -Selvsagt har vi det.
Du gikk inn på forbudt eiendom i en nasjonal karantenesone.
Jennifer,
du kan hjelpe oss.
Jeg føler meg ikke veldig nestekjærlig akkurat nå.
Jeg forstår.
Du skal gi meg det jeg trenger.
Hva enn som kreves.
Tross alt er jeg ikke sikker på at noen vet at du er her.
Hendelsen her forleden var virkelig uheldig.
Og som et resultat av innbruddet har forsvarsministeren forsterket sikkerheten
ved alle sjekkpunktene.
Og økt patruljeringen innen karantenesonen
for å forsikre folk om at dette aldri vil skje igjen.
Vi kan ikke understreke nok
hvor farlig karantenesonen er,
og hvor hardt militæret jobber.
Offentligheten har all rett på å vite
at deres myndigheter har denne situasjonen under kontroll.
Ripped and synced by DBRETAiL - www.DanishBits.Org